Мария, лекарството.
Мария!
Добре ли си?
Гърдите ми.
Проклятието е стигнало чак дотам.
Някой да й помогне.
#05 "Бъдещето на харема"
Нека събитието да започне!
Хайде по-бързо!
Ще ви насолим!
Ще ви направим на две стотинки!
Какво се случва?
Докато малцинството те обижда с какви ли не псувни,
оценяват харема.
Пълна лудница е.
Като говорим за лош вкус.
Всичко ще е наред. Имам им вяра.
Няма от какво да се боя.
Хайде, излизайте, бе!
Ще ви напсувам!
Къде са пачаврите?
Ще ви прокълна!
Няма от какво да се боя или поне така мисля.
Добре, напсувайте ги, за да си излеете гнева!
Първата жертва.
Казвам се Мира и съм сервитьорка.
Какво се случва?
Не струваш.
Ще се издрайфам!
Някой да й оправи камбата.
Пачавра.
По-добре си прероди наново.
Поне косата й не е като на коза, ама останалото гола вода.
Всяко ястие, което донесеш, ще е отврат.
Вярно е, че целувката от по-рано беше доста противна.
Нали?
Точно така!
Може би ще е по-трудно отколкото си мислех.
Много сте гадни.
Копелета, това е достатъчно! Точно затова си нямате приятелки.
Не са ни и притрябвали!
Ако трябва да избираме тази пачавра,
по-добре да изберем куче.
Къш оттук!
Никой не би оцелял след подобно нещо.
Един момент!
Трябва да ги оценя преди да си тръгнат.
Резултатът е...
От едно до хиляда.
Трийсет.
Двайсет и шест.
Пет.
Тоест шейсет и една точки от три хиляди.
Това е по-тегаво от подземията.
Искам вкъщи!
Ема.
Ако не искаш тук, тръгвай си.
Нор може да разчита на мен.
Никъде няма да ходя! Мога да поема обидите!
Добра работа, Лола. Успя да й въздействаш.
Марш, марш, марш!
След това останалите отбори трябваше да се изправят пред безброй псувни.
Мамка му!
Миналата грозотия беше по-хубава.
Колкото повече минаваха, толкова повече обиждаха.
Ставаха все по-обидни и по-обидни.
Леле, ослепях от грозотата ти.
Не си ли се виждала в огледалото?
Кой те пусна от вас?
След това дойде редът на отбор 9.
Това е...
Какво има?
Член на гилдията е. Казва се Ламу.
Еха, имало и яки пичета.
Нор!
Не е време да им се кефиш.
Да, все пак трябва да ги бием.
Две хиляди и седемстотин.
Пичетата изкараха бая точки.
Без думи ни оставиха. - Да видим следващите.
Разочарованието на тълпата нараства.
Какво да направим? А ако момичетата...
свършат като останалите?
Не мога да губя самообладание!
И нека видим последния отбор.
Не е на добре. Трябва да направя онова.
Ема, не се напрягай. Всичко ще е наред.
Все пак съм до теб.
Нор.
Хайде, покажете се.
Добре!
Добре, да го направим!
Толкова жизнерадостно ходи.
Не само жизнерадостно ходи.
Казвам се Ема! Наскоро се записах в Академията за герои.
За първи път ми е. Може и да не се представя добре.
Но ще се опитам да ви изслушам проблемите.
Така че не се притеснявайте да ме заговорите.
Кеф...
Умирам от кеф!
Ако можех да се заровя в бомбите й, всичките ми проблеми щяха да изчезнат!
И е в Академията за герои.
И е толкова мила! Най-добрата е!
Слава Богу.
Казвам се Луна. Авантюрист и духовник съм.
Ако имате болежки, веднага ще се отзова. Имам лечебен куршум с името ти.
Лечителката Луна е.
Има си гадже?
Моля те, излекувай раненото ми сърце!
Аз съм Лола.
Рецепционистката на гилдия Один.
За всички вас, бъдещи авантюристи,
ще ви чакам в гилдията!
Посочи ме с пръст!
Не бъди глупав. Мен посочи!
Аз, аз ще се присъединя!
И резултатът е...
Какво? Две хиляди деветстотин двадесет и пет точки?
Нов рекорд в историята!
Ние...
Ние успяхме!
Спечелихме, Нор!
Да!
Не, все още не.
Тепърва започнахме.
Точно така!
Не се радвайте още.
Тепърва започнахме!
Можете да спечелите, ако успеете да задоволите всички ни!
Какво? Не е честно.
Тишина! Такива са правилата.
Сега ще им раздадем сценарии,
чрез които ще покажат любовта си към господаря!
Имаме три сценарии.
1. Тъмна и студена нощ е, а господарят замръзва.
2. Какво ще сторите, ако господарят настине?
3. Докажете, че сте най-добрия харем.
Прекалено много детайли.
Може ли да ни дадете време да ги обсъдим?
Много добре. Имате трийсет секунди.
Та какво ще правим?
Трябва да ни реагират подобаващо, така че няма да кажем на Нор.
Добре!
Шушу-мушу.
Дотам ли ще стигнем?
Първият сценарий!
Тъмна и студена нощ е, а господарят замръзва. Какво ще сторите?
Започвайте!
Ех, че студ. Може и да гътна.
Студено ли ти е?
Всичко ще е наред.
Ще те сгреем.
Сякаш успокояват дете.
Но какво е това?
Търкат телата си, за да го стоплят.
Дееба.
Ако направят това на мен,
ще умра по съвсем различна причина.
Достатъчно! Вторият сценарий.
Какво ще сторите, ако господарят настине?
Този път ще използвате реквизит!
Винаги се трудиш.
Трябва да си починеш като си болен.
Отвори устичката, Нор.
Духа му го! Въпреки че хлябът е студен.
Дори като не е топъл?
Прави го толкова естествено.
Означава ли това, че винаги го храни с прясно изпечен хляб?
Не като моите настинки... Какво им има?
Жена ми и дъщеря ми правиха същото.
Третият сценарий.
Това е последният шанс да покажете харема си.
Докажете, че сте най-добрия харем.
Доста е неясно.
Какво ли ще правят момичетата?
Готови.
Очите ми не спират от сълзи.
Спрете! Карате ме да си спомням за семейството ми.
Не ми припомняйте миналото, към което не мога да се върна.
Ето ви наградата.
Спечелихте. Дим да ви няма.
Успяхме!
Направихме го!
Да.
И така получихме един милион рели.
Тъй като се чувствах в харем, плюс факта, че спечелихме.
Нор Стардия
Направих всичко по силите си.
Беше страшно...
аз
подземие
мога да вляза
В скритото
Тук трябва да е.
Какво имение само.
Все пак е дъщеря на херцог.
Амане.
Нор, какво правиш тук?
Съжалявам.
Случайно надникнах в статистиките на Мария.
Какво? Тогава...
Знам за проклятието. Затова сме тук.
Все още има време.
Още не е на шестнайсет.
Разбрах още като малка,
че съдбата ми беше да умра като навърша шестнайсет.
Този, който ме е проклел, е бил магьосник, победен от мой предшественик.
Проклятието засегна само мен.
Мария.
Мария, събуди се.
Защо Бог е толкова жесток към мен?
Колкото и да страдах, не можех да избягам от проклятието.
В такъв случай исках да живея живота си гордо
като дъщеря на херцог до сетния ми час.
Затова реших да отида в академията.
И тогава го срещнах.
Извинете ме.
Доведох гости.
Амане, кой е това?
За мен е чест да се запознаем. Казвам се Нор Стардия.
Съжалявам, че нахлувам.
Искам да поговорим относно дъщеря Ви.
Ти си!
Съжалявам за последния път.
Дошла си да свалиш проклятието ли?
Да.
Но сама каза, че е невъзможно.
Не е напълно невъзможно.
Просто имах причина да откажа.
И каква е тя?
Когато сваля проклятие, животът ми намалява.
Това означава, че...
Но когато проклятието е малко, нямам проблем.
Но нейното проклятие е силно.
Въпреки че мога да живея по-дълго,
пак не би било достатъчно.
Разбирам. Ето защо отказа.
Няма как да те помолим за подобно нещо.
Не, няма проблем.
Използвах умението си, чрез което промених да губи парите си, а не живота.
За целта спечелихме малко пари.
Така че не се притеснявайте.
Оставете я на нас.
Точно както Мария те описа.
Прецени, че имаш някаква специална сила.
Събуди любопитството й от мига на стъпването ти в академията.
Беше достатъчно силен, че да победиш подобно чудовище.
Значи е знаела, че аз съм го победил?
Да.
Може би е заради проклятието, което носи,
но умее да чете емоциите на останалите.
Нор?
Мария, дойдохме да те спасим.
Защо би го сторил?
Защо ли? Не помниш ли?
Още от първата ни среща ме прие с отворени обятия.
И дори на теста, въпреки че съм син на баронет,
не се поколеба да говориш с мен.
Ти си единственият човек, който ме призна.
Не знаеш колко щастлив ме направи.
Никога не бих могъл да ти се отблагодаря.
Нор.
Днес ще ти се отплатя, премахвайки проклятието.
Нор! Какво има?
Съжалявам.
Използвах доста точки, за да сваля проклятието.
Точки?
Точките ми живот.
Точките ти живот?
Стигнал си чак дотам заради мен?
Стига да задоволя нуждите си
или да говоря с хубава дама като теб, всичко е наред.
Мария?
Господи, наистина си жесток.
Доставяйки ми удоволствието да живея чрез проклятието.
По-добре ли си сега?
Да, разбира се!
Сега ще сваля проклятието. Затвори очи.
Добре.
Не се бой. Ще съм до теб.
Добре, започвам.
Мария, ще се справиш.
Как се осмеляваш да ми се противопоставяш?
Мария?
Нор, аз...
Как се чувстваш?
Болката изчезна.
Един момент.
Мария Фиана Алберт Ниво.30
Шестнайсет години Умения: [Фехтовка с една ръка (Клас Б)] [Лечение]
Успях да го потвърдя с умението ми.
Проклятието го няма.
Слава Богу!
Мария!
Амане.
Успяхме.
Сега никой няма да страда.
Благодаря ти от сърце.
Не, аз трябва да ти благодаря.
Падна камък от сърцето ми, след като свалих проклятието.
Нор.
Не бих могла да ти се отблагодаря достатъчно.
Ще прекарам остатъка от живота си, изплащайки ти се.
Наистина няма нужда.
Усилията ми успяха да отворят вратата към някога затвореното й бъдеще.
Наистина е приятно да си от полза на някого.
Мария напълно хлътна по него.
Още една съперничка.
Хлътнала е по сексапила му.
И аз донякъде.
Глупчо! Сутеньор такъв.
Какво се случва?
Този път съм съгласна с Ема.
Точно.
И така успяхме да свалим проклятието.
Да, благодарение на умението, с което те дарих.
Всичко е благодарение на теб.
Защо си толкова отдръпнат?
Даже си докоснахме главите.
Така ли?
Но доста миришеш.
Миришеш на момичета повече от всякога.
Сигурно защото...
се целувахме.
Какво каза?
Разбира се, че само заради точки!
Не ме интересува причината.
В такъв случай ме целуни.
Целуни ме.
Само мен не си! Не е честно!
Те ме целуват първи,
така че не съм свикнал.
Очевидно аз не мога да го направя.
Да, имаш право.
Давай, целуни ме, Нор.
Това ли наричаш целувка?
Само това мога да направя.
Следващия път ме целуни по такъв начин, че да припадна в екстаз.
Гледай да се упражняваш.
Театърът на Алис
Театърът на Алис!
Мили батко, къде може да си в тази късна вечер?
Малката ти сестричка не може да заспи от притеснения.
Усещам нещо!
Три.
Не, четири.
Батко, притеснявам се за теб.